Funia.
Deschide-l.
Nu.
- Trebuie sa vedem daca - - Stiu.
Dar nu inca.
Hai sa ramanem asa un minut.
Phillip, nu avem prea mult timp.
Este intunericul care te-a tras in jos. Nimeni nu se simte foarte in siguranta in intuneric.
Nimeni nu ramane mereu copil, asta este. Deschid asta, bine?
Asa. Asa e mult mai bine.
Ce dupa-amiaza frumoasa.
Pacat ca nu puteam face asta, cu perdelele netrase pe soarele asta.
Ei bine...
Nu putem avea totul, nu-i asa?
Noi am facut-o in timpul zilei.
E bine acum, Phillip?
- Da. - Bine.
Mai bine ai pune astea bine sertarul din spatele cutiei.
Acum...
Este o piesa de muzeu acum.
Totusi ar trebui s-o pastram pentru urmasi,
doar ca, este un cristal atat de bun si urasc sa stric setul.
Pe langa asta, David Kentley asta a fost ultima bautura.
Ar fi trebuit sa fie Ginger Ale, sau chiar bere.
Nu-i statea in fire lui David sa bea ceva la fel de impur ca whiskey.
Out of character for him to be murdered, too.
Da, nu-i asa? Americanii buni de obicei mor de tineri pe campul de lupta.
Pai, locul lui David in lume este ocupat.
de aceea a si fost victima perfecta pentru o crima perfecta.
'Desigur, a fost un absolvent de la Harvard.
Ar putea face din asta o crima justificata.
Este mort si noi l-am omorat. Dar este inca aici.
In mai putin de 8 ore se va odihni pe fundul laului.
Intre timp, este aici.
- Ce faci? - Nu este inchis.
Toate bune. Este mai periculos. Si incuietoarea e prea veche. Nu o sa mearga.
Mi-as fi dorit. As fi vrut ca el sa fi fost departe de aici.
As fi vrut sa fie altcineva.
Este un pic cam tarziu pentru asta, nu crezi?
Pe cine ai prefera, Kenneth?
Nu stiu, Presupun ca oricine era la fel de bun...
sau rau ca si oricare altcineva.
Poate tu. Ma sperii.
Intotdeauna ai facut-o, chiar din prima zi de scoala.
Face parte din sarmul tau, presupun.
Glumesc doar, Brandon.
Evident ca nu pot face fata la fel de bine ca tine, asa ca iti las tie responsabilitatea.
- Este oarecum o prostie, nu-i asa? - Da, foarte.
Pot sa beau ceva acum?
Cu orice pret. Este o ocazie speciala. E timpul de sampanie.
- Sampanie? - Am pus la ghiata cateva sticle.
- Cand le-ai pus acolo? - Chiar inainte sa apara David.
- Stiai c-o sa mearga, nu-i asa. - Binenteles.
Stii ca nu fac niciodata ceva, decat daca iese perfect.
Intotdeauna mi-am dorit mai mult talent artistic.
EI bine, si crima poate fi o arta de asemenea.
Puterea de a omora poate aduce la fel de multa satisfactie ca si puterea de a crea.
Phillip, realizezi ca noi chiar am facut-o, exact asa cum am planuit?
Si nici un lucru mic n-a mers prost. A fost perfect.
- Da. - O crima perfecta!
Am ucis de dragul pericolului, si pentru dragul de a ucide.
Suntem in viata, adevarat si in viata.
Sampania nu egaleaza situatia.
Dar voi servi totusi.
Nu mai esti speriat Phillip, nu?
Nici unuia din noi nu trebuie sa-i fie frica.
Asta-i diferenta dintre noi si cei de rand.
Ei vorbesc despre cum sa comita crima perfecta dar n-o fac.
Nimeni nu comite o crima doar pentru... a experimenta cum se comite.
Nimeni in afara de noi.
- Nu mai esti speriat, nu? - Nu.
Nici macar de mine?
- Nu. - Asta-i bine.
Tu doar ma uluiesti, ca intotdeauna.
Asta-i si mai bine.
Pentru David, binenteles.
- Brandon, cum te-ai simti? - Cand?
In timpul...
Nu stiu, bine.
Nu-mi amintesc sa fi simtit ceva deosebit,
pana cand corpul lui a ramas nemiscat
si am stiut ca s-a terminat.
- Si apoi? - Apoi ma voi simti extraordinar de bine.
Tu cum te-ai simtit?
Oh, Eu... Eu...
- Doar nu crezi ca petrecerea este o greseala, nu? - Nu, este ultima noastra legatura cu cazul asta.
Este mai mult de-atat. Este semnatura unui artist.
Daca n-ar exista ar fi ca si cum, uh...
Cum ar fi sa pictezi un tablou fara sa-l agati?
Nu cred ca aceste cuvinte sunt prea potrivite.
S-ar putea termina in 2 moduri multumita petrecerii.
Oh, rot. Petrecerea asta va fi cea mai captivanta din cate au fost date pana acum.
- Cu oamenii astia? - Oh, sunt oameni tantalai.
Familia Kentley nu ar fi fost bleaga nici dac-ar fi vrut, dar trebuie sa-i avem.
Pana la urma, sunt tatal si mama lui David.
Asta nu face mai usoara comunicarea cu ei .
Nu-ti fa griji. Janet ii va obosi pe saracii oameni.
Va da vina pe David.
Intr-un fel, nu cred ca va reusi.
- Tu crezi? - Ni, nu prea cred.
Pai, se poate intoarce la Kenneth in seara asta.
Trebuie sa recunosti, a fost usor sa consider in lumina noilor evenimente, ca...
- Phillip? - Ce?
- Ia-o pe cealalta. - Pentru ce?
Lasa. Vino cu mine.
- Ce vrei sa faci? - Ai sa vezi.E o idee splendida.
Ce naiba vrei sa faci?
Fac munca noastra o capodopera de arta.
- Brandon, mergi prea departe. - De ce? Ce vrei sa spui?
Doar ma gandeam ca ar fi dragut sa punem supa aici...
pe asta.
Nu-i o idee buna?
Pai, macar in felul asta nu v-a incerca nimeni s-o deschida.
Nu cred ca ma apreciezi corect, Phillip.
Incep, Brandon.
Haide, nu mai avem mult timp. Doamna Wilson se va intoarce curand.
Ai uitat sa imprumuti cheia de la ea? Ar fi trebuit sa stiu -
N-am uitat.Am cheia ei. I-am spus ca am pierdut-o pe a mea.
- Oh, bine. - Cum ai sa explici asta?
- N-am sa explic. - Trebuie sa avem o scuza.
- Nu putem sa ne lasam invitatii singuri.
- Brian, trebuie sa avem o scuza in fata celorlalti.
Bine, bine.
Lasa-ma sa ma gandesc.
Pe bune, te superi mult prea repede mult prea usor, Phillip.
Avem o scuza foarte simpla
chiar aici.
De ce te ingrijorezi asa tare, Phillip?
Pana la urma, domnul Kentley vine in special sa se uite la aceste carti.
Ce poate fi mai bun decat sa fie pe masa
unde saracu batran sa le poata lua foarte usor ?
Foarte prudent, nu-i asa?
Alo? Ah, binenteles.
- Incepi cu cartile - - Cine-a fost?
Doamna Wilson.
Brandon?
Brandon!
Ce naiba? Nu ai gusturi mai bune de atat...
Ce este?
- Pai, hai, trage-o afara. - Nu pot.
Daca doamna Wilson ar fi fost aici, l-ar fi smuls ea pentru tine.
O manifestarea ca asta in fata lor ar fi la fel de buna ca la o spovedanie.
Ia astea si incearca sa-ti revii un pic.
daca m-ai fi lasat cu lumina aprinsa, as fi vazut.
Bine! Esti perfect.
Trebuie sa fim, Phillip.
Am fost de-acord ca a fost doar o singura crima pe care n-am putut s-o comitem, aceea de a face o greseala.
- A fi slab este o greseala. - Pentru ca a fost om?
Pentru ca a fost ordinar. Nu voi permite ca nici unul din noi sa nu -
(Suna Soneria)
Imi esti dator cu $2.40 pentru taxi, cu tot cu bacsis.
Daca nu ar fi fost atata trafic, as fi fost aici acum o jumatate de ora.
Este la fel de bine. Nici nu ne asteptam sa te vedem pana in acest moment.
Am fost la cinci magazine pentru pateul ala special.
Dar preturile! N-am putut avea nici un motiv sa arunc aiurea bunatatea de bani.
Asa ca, am fost in centru la magazinul ala cu delicatese unde a fost si domnul Cadell.
Dar iti spun, data viitoare cand dam o petrecere,voi merge doar -
Buna ziua, doamna Wilson.
Pot sa intreb, ce, i s-a intamplat mesei mele ?
Noi tocmai am mutat lucrurile aici.
Pai...
Eu personal am crezut ca masa mea e chiar draguta.
Oh, chiar era minunata.
Dar vedeti, domnul Kentley vine sa se uite la aceste carti vechi pe care le am cufar.
Si nu vreti ca saracul batran sa fie nevoit sa se aseze in genunchi pentru a le vedea, nu?
Pai, cred ca este un gand neobisnuit ceea ce faci.
- Neobisnuit? - Foarte.
Mai ales aceste sfetnice. Nu este deloc locul lor aici.
Din potriva, cred ca ele sugereaza un... altar dintr-un ceremonial,
unde ai putea sa ingramadesti hrana pentru sacrificiul de sarbatoare.
Hmph, gramada e bine.
Nu este de-ajuns spatiu pentru ca eu sa asez lucrurile in ordine, nu-i asa, Mr Phillip?
Oh, tu poti gasi spatiu.
Ma omorati cu zile. Ce trebuie facut cu cartile astea?
O sa le asezam pe masa din camera de oaspeti.
Este o ideea nebuna, daca ma intrebi.
Ei bine, am prea multe de facut ca sa mai discut si detaliile, draga.
Dar totusi cred ca este neobisnuit.
- Care naiba e problema? - Sunt sigur ca a retinut.
- Retinut ce? - Franghia, desigur.
Brandon, trebuie s-o ascundem.
- De ce? - De ce?
Da, de ce? E doar o bucata de franghie, un articol gospodaresc ordinar.
De ce sa-l ascundem?
Pentru ca locul ei este in cutia din camera de oaspeti.
- Doamna Wilson? - Da?
Este o sampanie in cutia de gheata.
- Doar nu le dam sampanie, nu? - Ba da.
Oh, o sa fie genul ala de petrecere. As face bine sa ma aranjez un pic.
Servim sampanie numai la ocaziile extraordinare ale domnului Cadell.
De fapt, odata el si cu mine am servit un pahar de ziua mea.
In seara asta, doamna Wilson, veti avea ocazia sa reinnoiti acele clipe romantice.
Pot? Vine domnul Cadell.
Oh. Oh, Domnul Cadell teribil de dragut.
- Vine si Rupert? - Da, am crezut ca ti-am spus.
Nu, nu mi-ai spus.
Unii oameni spun ca este un pic ciudat, dar eu intotdeauna cred...
Pai, macar m-ai putea lasa sa termin.
Am crezut ca il placi pe Rupert.
- Da. - Atunci?
Dintre toti oamenii de pe pamant, Rupert Cadell este singurul care trebuie banuit.
El este singurul om care ar putea sa aprecieze aceasta din punctul nostru de vedere, cel artistic.
- Asta este captivant. - Ma bucur daca te captiveaza pe tine.Pe mine ma infricoseaza.
Iti sugerez sa vorbesti mai incet.
Ar fi fost prea usor cu ceilalti, Phillip, si prea plicticos.
Iar Rupert, Odata m-am gandit sa-l invitam sa ni se alature.
- Si ce ce n-ai facut-o? Cu cat suntem mai multi, cu-atat mai bine. - Nu are sange in el.
Oh, intelectualitate, ar fi trebuit sa ni se alature. Este stralucitor.
Dar este un pic cam pretentios.
Ar putea sa inventez sau sa admire dar niciodata n-ar putea sa ia parte la actul in sine.
Aici ii suntem superiori. Noi avem curaj. Rupert nu are.
Domnul Cadell si-a pierdut un picior in razboi. Vezi ca iti aluneca maneca in mancare
(Suna soneria) Au venit.Suntem gata?
Mai pregatiti ca niciodata.
Nu fi atat de ocupat cu pianul incat sa nu mananci.
Slabesti prea mult.
Vezi sa nu dea gata pateul ala inainte sa gusti si tu.
Sa speram ca va fi un succes. Oh, tava mea.
Duceti-o in camera de oaspeti doamna Wilson. Voi raspunde eu la usa.
Nu ar fi fost asa o harababura daca tineati pasul cu mine.
Acum incepe distractia.
- Salut, intrati. - Ce mai faci, Brandon?
- Bine. Puneti-va palaria aici. - Multumesc.
A trecut ceva vreme.
Da, de aceea am parut atat de ciudat la telefon. Surprins, presupun.
- Salut, Kenneth. Ma bucur sa te vad. - Si eu.
- Ai fost ocupat in ultima vreme? - Oh, nimic cu care sa ma laud. Tu ?
Ma pregatesc pentru examene. Trebuie sa-ncep sa mananc inaintea celorlalti.
- Sunt primul? - Da.
De ce oare sunt eu intotdeauna primul la o petrecere?
Probabil pentru ca esti singurul care vine la timp.
Doamna Wilson, sampanie.
Oh.
Nu... Nu este ziua cuiva, nu?
Nu fi atat de ingrijorat, Kenneth. Este aproape opusul.
Opusul?
Phillip ii saluta temorar pe toti. Merg cu el in Connecticut.
Oh. Unde mergi?
La mama lui Brandon pentru cateva saptamani.
- Voi fi inchis. - Ce ?
Ca sa fiu sigur ca exerseaza 6 ore pe zi.
- I-am aranjat in sfarsit debutul. - Town Hall, acolo?
Este minunat. Sper sa-i faci praf.
Multumesc.
Mmm. Mult mai decorativ.
Crezi?
- Hei. - Ce-i asta?
- Ma simt foarte onorat. - Da, de ce?
Ei bine, pare ca este un fel de petrecere de adio.
Da fapt, omoram 2 pasari cu o singura piatra.
Petrecerea este de asemenea pentru domnul Kentley.
- Tatal lui Davis? - Da.
Oh. O... O sa fie si David aici?
- Binenteles. - Cine altcineva mai vine?
Nimeni pe care sa nu-i cunosti, daca asta e ceea ce te nelinisteste.
- Familia Kentleys, Janet Walker - - Janet?
Da. Am crezut ca te vei bucura s-o vezi.
Nu-i asa?
Brandon, Janet si cu mine ne-am despartit.
- Nu stiai? - Nu stiam, imi pare rau.
Pai, stiai, Phillip?
Oh, am auzit niste zvonuri vagi, dar niciodata n-am dat atentie acestor lucruri.
As fi vrut s-o fac. (Suna soneria)
- De ce? - Pai, Janet si David sunt -
Buna ziua doamna Wilson.
- Pot sa mai servesc? - Sigur.
Zambeste. Am o presimtire ca sansele tale cu domnisoara, sunt mult mai bune decat crezi.
- Ce vrei sa spui? - Janet.
Buna, comorilor. Dragule!
Fii atent la parul meu. A durat ore.
- Mirosi super. Ce e asta? - Acel parfum pe care mi l-ai oferit de Craciun.
- Intotdeauna am stiut ca am gusturi bune. - Ai. Arati minunat.
N-am sa mai am pana termin totul de platit.
Ce-i asa de amuzant? Niciodata n-am stiut cand am fost amuzanta.
Atunci cand incerc sa fiu, Scap o bomba de fiecare data.
- Phillip, dragule. - Buna.
Ce e cu acest zvon ? Am auzit despre tine si Town Hall.
Pariez ca ai sa ne joci o fenta tuturor, si sa devii
oribil de faimos.
Cred ca v-ati cunoscut.
- Buna, Ken. - Buna, Jan.
Asta a fost fascinant, nu-i asa? Observ ca s-a schimbat.
Ce-ai spune de niste sampanie ?
'Buna, sampanie.'
Intelegi ce vreau sa spun atunci cand incerc sa fiu amuzanta ?
- Ce mai faci, Ken? - Bine, multumesc.
- Cum e noua slujba? - Cu ce te ocupi ?
Scriu aceleasi articole plictisitoare despre cum sa-ti mentii corpul frumos.
- Cine este de data asta? - Un magazinas numit Allure.
Multumesc, draga.
- Oh, acel tablou nu este nou? - Da este. Iti place?
- Pai, ce este? - New Young American Primitive.
Eu am o noua surioara mai tanara in America.
Are doar 3 ani si lucrurile ei sunt de-a dreptul primitive.
- Caine murdar.
- Ce? - Nu era un altul in foaier ?
Nu cred. Care?
Acesta.
- Ar trebui sa te strangulez, Brandon. - Ce-am facut acum ?
Cateodata, simtul tau al umorului este un pic cam rautacios, draga.
Ce tot palavragesti acolo?
- De ce l-ai invitat pe Kenneth? - Pai, de ce nu?
Stii foarte bine de ce.
L-am de mult, iar acum sunt practic logodita cu prietenul lui.
- David? - Da, David.
Ceea ce face ca totul sa fie de culoarea ghimbirului - piersicii.
Imi pare teribil de rau, dar este dificil sa ma mentin pe pozitie cu romantismul vostru.
Dupa mine a urmat Kenneth, si acum David.
De ce schimbarea de la Kenneth la David, totusi ?
- Evident, cred ca e mult mai dragut. - Si, pentru ca este cu siguranta mai bogat.
Este o noua limita inferioara chiar si pt tine, draga.
- Da-mi un 6 la purtare. - Ce-ti face bautura ?
Cati ani au trecut de cand am spus, 'Oh, este amuzant'? Si nu-mi spune.
- Am auzit ca vine Rupert. - El a fost invitat, dar nu stii niciodata ce va face.
- Sper sa vina. Cine e el ? - Cine e el ?
Rupert Cadell a fost directorul nostru de internat in scoala primara.
Director de internat pentru voi, 3 baieti dragi ?
4 dragalasi. A incercat David, too.
Rupert este un editor acum, nu ?
De succes? Poate imi ofera el mie ceva de lucru.
Rupert publica doar cartile care ii plac doar lui, de obicei filozofie.
Oh. Multe tipare, cuvinte mari, dar nici o vanzare.
- Asa e. - Rupert este extrem de radical.
Stii ca isi alege cartile cu presupunerea ca
oamenii nu numai ca pot sa citeasca, dar pot de fapt sa si gandeasca.
- Curios prieten, dar imi place de el. - Tot timpul l-ai placut.
Draga, tratamentele pe care tu si Rupert le-ati primit in scoala.
Brandon va trebuit sa fie la mana profului tot cursul.
Brandon pe picioarele altcuiva! Cine este Rupert?
- Obisnuia sa-ti spuna tot felul de lucruri traznite, nu ? - Chiar? Ce fel de lururi ?
Presupun ca Kenneth se refera la nerabdarea lui Rupert vis-a-vis de conventiile sociale.
De exemplu, el crede ca crima, este fapta barbatilor in general, dar -
- Un privilegiu pentru unii.
- Da.
- Un privilegiu ?
E in ordine, doamna Wilson, Raspund eu la usa.
- Domnule Kentley. Ma bucur atat de mult c-ati venit. - Multumesc, Brandon.
Doamna Kentley nu se simte bine, asa ca mi-am permis s-o aduc pe sora mea,
Domnul Atwater, care va sta cu noi.
- Sunt incantat sa va am langa mine. - Incantata c-am venit, dragule.
Am fost in New York 2 saptamani. Alice a fost bolnava aproape tot timpul.
Henry intotdeauna isi catalogheaza cartile.
Oh, nu, Anita. Cateodata, chiar citesc una din cartile mele.
Dar sunt intr-o vizita. Asta este doar a doua mea petrecere.
- Presupun ca este corect - - Lasa-ma sa-ti iau lucrurile.
- Imi pare rau sa aud ca domana Kentley este bolnava. - Oh, este doar o raceala.
Racelile pot fi foarte periculoase in perioada asta a anului.
Sper ca doamna Kentley sta in pat cu multe sucuri de fructe.
- Da, multumesc. - Pai, in asta consta toata smecheria.
Gripa este periculoasa, pe caldura asta? Nu inteleg deloc asta.
Exact acum doi ani in urma, vara asta am avut si eu una.
Am stat la pat 3 saptamani. Doctorii -
Scuzati-ma. Pe aici, doamna Atwater.
...mai ales la petreceri.
Ma depaseste.
David !
O, nu, ati facut o greseala.
Acesta este Kenneth Lawrence.
Oh, Imi pare atat de rau.
Nu-i nimic, Anita.
Kenneth este des confundat cu David, chiar si de catre persoane indepartate.
N-am avut prea multe sanse sa observam vreo asemanare in ultima vreme, baiatul meu.
- N-ai fost ocupat cu studiu, nu-i asa? - Incerc domnule.
Oh, draga. Asemanarile sunt doar fizice.
Cred ca amandoi o cunoasteti pe domnisoara Walker.
Janet, draga mea.
Am terminat de lucrat la horoscopul tau, chiar inainte sa venim.
- Ei, spune. - Stelele sunt foarte dragute.
Ele indica o casatorie foarte curand.
cu un tanar frumos, bine aranjat, al carui tata e foarte aranjat.
- Oh, Anita, Ti-am spus asta acum o saptamana. - Oh, pai, presupun ca mi-ai spus.
- Dar stelele o confirma. - Minunat.
Doamna Atwater, pot sa vi-l prezint pe domnul Phillip Morgan?
- Ce mai faceti? - Oh, te-ai lovit la mana.
- Oh, nu-i nimic, doar o zgarietura. - Ce s-a intamplat ?
Nimic. Paharul s-a crapat si s-a spart. Atata tot.
- Pot sa va aduc niste sampanie? - Oh, ador sampania.
Tata obisnuia sa bea un pahar in fiecare dimineata la 11.
Dar binenteles, lui Henry nu-i placea.
Domnule Kentley, vreti sa va aduc ceva ?
Prefer un pic de Scotch cu multa apa, daca nu te superi.
Este aici David ?
Ma asteptam sa vina cu dumneavoastra.
Ne-a sunat si ne-a spus ca ne vom intalni aici.
- De unde v-a sunat? - Servitoarea noastra a vorbit cu el.
Era la club, exersand pentru examenul...
La tenis.
Problema lui David este ca, nu trebuie sa studieze. Este prea istet.
- David e bine, multumesc. - Multumesc.
- Ce face doamna Kentley? - Ca de-obicei. Este frig in perioada asta.
Sper ca David sa apara repede. Vrea ca el s-o sune atunci cand ajunge.
David este singurul el copil, domnule Kentley.
Este si singurul meu baiat, de asemenea, dar il las sa se maturizeze singur.
De ce n-o sun si sa-i spun ca a fost retinut ?
- Nu, nu trebuie s-o rasfeti. - David ar fi putut sa se fi oprit s-o vada.
- Domnule Kentley? - Pot sa dau un telefon?
- Binenteles. Este in dormitor. - Ce confortabil.
- Nu esti gata pentru inca unul ? - Voi fi.
Sunt, multumesc.
Ce tanar incantator. As fi vrut ca David sa-mi spuna mai multe despre el.
Da. Merg sa dau telefon.
Kenneth, este prea mult aer in paharul tau.
- E bine asa, multumesc. - Te superi daca-i duci asta lui Janet?
Sigur.De ce ?
N-am nici un motiv anume. Am crezut ca ti-ar placea sa-i duci tu ei paharul. Este in dormitor.
- Atunci il astepti pe David sa intre. - Nu, asta ar fi un soc prea mare.
- Cand te-ai nascut? - 14 Iulie.
- Chiar imi puteti spune viitorul din asta ? - Sunt doar un astrolog amator.
- Sunt sigur ca sunteti foarte buna. - Fac tot ce pot.
Presupun ca vrei sa-ti spun daca concertul tau va fi un succes.
- Da, vreau. - Sa vedem.
Ai fost nascut pe 14 iulie.
Esti in zodia Cancerului, rac. Esti copilul Lunii.
Esti foarte mult influentat de luna. Pot sa-ti vad mana?
Nu-ti amintesti ora la care te-ai nascut, din greseala?
Nu.
Degete buna, puternice, artistice.
Cum ramane cu concertul?
Mainile acestea or sa-ti aduca multa faima.
Ei bine, ma consider un barbat foarte norocos.
- Sunt in forma pentru marea deschidere. La ce?
- La colectia ta, ca sa spun asa. - O da, desigur.
Vei canta? Ce dragut.
- Sotia dumneavostra va saruta. - David nu era acolo?
Nu.Probabil ca va fi aici in cateva minute, cred.
- Atingerea ta s-a imbunatatit, Phillip. - Rupert!
Cre... Incepeam sa cred ca nu vei mai aparea.
Ma cunosti doar mai bine de-atat.
Doamna Atwater, pot sa vi-l prezint pe domnul Rupert Cadell.
- Incantata. - Multumesc.
- Domnul Kentley. - Ce mai faceti, domnule Kentley?
Rupert Cadell, pedagogul de la Somerville?
- Am fost. - Cred ca l-ai cunoscut pe fiul meu, David.
- Ma flatati. Ce mai faceti? - Buna, draga.
- Oh, domnisoara Walker. - De unde stii?
- Brandon a vorbit despre tine. Mi-a dat dreptate ?
Meritati dreptate? Pai !
Ei bine, micul Kenneth Lawrence, ce-ai mai crescut.
- Buna, er... - Kenneth, scoala s-a terminat. Poti s-o spui.
Rupert, esti la fel ca intotdeauna. Este minunat sa te revad.
- De ce? - Uh, pai...
Nu ma deranjeaza. Si eu ma bucur sa te vad, de asemenea.
Si acea bere reprezinta o concurenta ciudata pentru sampanie.
- Este. - O sampanie foarte buna.
- Care-i ocazia? - Ti-am spus la telefon.
Am facut o mica petrecere pentru domnul Kentley, pentru ca el sa se poata uita pe primele editii.
Si a reiesit ca Phillip si cu mine mergem la tara -
Da, mi-ai spus si asta, Brandon.
- Da? - Da.
Pai, m-am gandit sa fac un fel de petrecere de ramas bun pentru Phillip.
- De aceea, am luat sampanie. - Da.
- Vad. - Pai, este adevarat.
Intotdeauna te balbai atunci cand esti emotionat.
Pai, cred ca intotdeauna sunt emotionat cand dau o petrecere.
- Chiar? - Domnule Cadell.
Oh, domnule Wilson.
Ei, ce-avem aici?
Am adus pateul tau preferat.
Nu-mi mai place. - Oh, nu!
Nu, glumeam, glumeam.
- Esti afurisit. - Multumesc.Multumesc.
Mai bine te-ai duce la taiere.
Restul va fi aici imediat.
Oh, domnule Brandon, am gasit.
Nici macar n-am ideea ce-a pierdut.
Minunata doamna Wilson.
Poate ma voi marita cu ea.
Arata ca-n Rai. Sper ca David sa ajunga repede aici.
- Da, unde este David? - N-am nici cea mai mica idee.
Dar a intarziat atat de mult, iar domnul Kentley isi face griji.
- Dar tu? - Eu? Mi-e foamne?
Brandon, ce e asta, mai exact?
- Un sfesnic pe care l-am luat din Italia. - Nu, vreau sa spun de ce mancam?
Oh, Am transformat sufrageria intr-o biblioteca.
Am vazut ca ai gasit o noua intrebuintare pentru un cufar.
Intotdeauna gasea o poveste de adormit, pe care ne-o spunea in timpul scolii.
"The Mistletoe Bough," asta a fost povestea ta preferata, nu-i asa?
- Despre ce era vorba? - Nu-mi amintesc exact cum incepea.
- Era vorba despre o fata minunata - - Trebuia sa se marite.
In ziua nuntii, s-a ascuns din joaca in cufar.
- Da, asa e. - Din nefericire, cufarul avea o incuietoare cu arc.
Cativa ani mai tarziu, i-au gasit scheletul.
- Nu cred c-am sa devin vreodata asa jucausa. - Vreti va rog sa va serviti singuri?
Tot vorbeati despre scheleti, ati vazut lucrul ala nou de la tarm?
- Da, il ador. - Chiar? Bine.
Nu prea mi-a placut tipa aia noua prea mult. Cu siguranta e Scorpion.
Nu, nici mie nu mi-a placut prea mult, dar hainele ei erau super.
- Pur si simplu divin! - La fel ca in Rai!
- Trebuie sa vad si eu. - Barbatul pentru care am o mare pasiune este James Mason.
- Este bun? - Absolut minunat.
Un fel de atractie sinistra! Zodia Taurului, taur, stii tu.
- Foarte incapatanat. - Chiar?
Dar trebuie sa marturisesc ceva.
Stii, cred ca imi place Mason la fel de mult ca Errol Flynn ?
- Eu il iau pe Cary Grant, pentru mine. - Oh, si eu la fel.
Capricorn, o capra. Niste buze, minunate !
- Atat de mult "oomph." - Da.
- Absolut. - A fost tulburator in filmul ala cu Bergman.
Cum s-a chemat? "Ceva despre ceva"
Nu, asta-i celalalt. Asta era doar "Ceva."
Stii tu, a fost ceva de genul, stii tu.
Imi statea pe limba.
Si mie. Era doar simplu "Ceva" Sunt sigura. Il ador.
- Si Bergman! - El este genul de fecioara!
- Ca toate astea, stii tu. - Oh, cred ca este minunata.
Am fost odata la un film. Am vazut-o pe Mary Pickford.
Eram innebunita dupa ea! N-ai iubit-o?
Pai, e genul fecioara, ca toate astea.
- Cum de-ai vazut-o acolo? - Nu-mi amintesc exact.
"Ceva.Ceva."
Sau doar juca "Ceva"? Mai degraba altceva.
Nici macar nu te cred c-ai fost.
daca as fi in locul tau as lua-o mai usor cu pateul - multe calorii draga.
Phillip, te superi daca o ajuti pe doamna Atwater?
As fi bucuros. Stati jos doamna Atwater. Va voi servi eu.
Multumesc atat de mult, dragutule.
Imi pare nespus de rau pentru David. Nu-mi imaginez ce la retinut atata.
Este in oras doar din weekend, iar David este un tanar foarte popular.
- Uite, lasa-ma sa te ajut. Alb sau negru? - Putin din amandoua pentru doamna Atwater.
- Dar tu? - Eu nu mananc.
Ce ciudat! N-am auzit pe nimeni care sa nu manance pui.
Dar tu, Brandon? Oh, tu probabil ca da.
- De ce nu mananci, Phillip? - Pur si simplu.
Trebuie sa existe un motiv.
Dreud a spus ca exista un motiv pentru toate, chiar si pentru mine.
Nu este nici un motiv, Janet.
Dupa cum imi amintesc, aveai un motiv foarte hazliu Phillip.
- Nu-i asa, Brandon? - Da.
- Stiam ca trebuie sa fie unul. Care este? - Nu-i nimic deosebit.
Cred ca este fascinant. Haide, Brandon, te rog.
Pai, s-a intamplat acum 3 ani in Connecticut.
Mama are o casa acolo, stiti.
Trebuia sa avem pui, asa ca am mers pana la ferma.
Era o dimineata frumoasa de duminica, de la sfarsitul primaverii.
In vale, clopotele bisericii bateau.
in curte Phillip taia gaturile la 2 sau 3 gaini.
Oh, draga!
Era o sarcina pe care de obicei o rezolva foarte bine.
Dar totusi in aceasta dimineata, atingerea lui a fost probabil un fleac.
pentru ca unul din subiectii pregatiti pentru cina, deodata s-a rasculat.
- La fel ca Lazarus, a inceput - - Este o minciuna!
Nu este pic de adevar in toata povestea.
N-am strangulat o gaina in viata mea! - Asculta aici putin, Phillip -
N-am strangulat o gaina niciodata, si stii prea bine.
Iertati-ma, dar pare atat de amuzant,
ca voi doi va agitati atata din cauza unuii pui batran si mort.
Imi pare rau. Am fost ridicol si foarte grosolan.
Imi cer scuze pentru amandoi si pentru poveste.
Ei bine!
- S-a terminat? - Imi e teama ca da, Rupert.
Oh, ce pacat.
Aproape ca ati fi ajuns sa va strangulati unul pe altul in locul vreunei gaini.
- Domnule Cadell, serios. - Dar onoarea omului era ca un stalp.
Si personal, cred ca o gaina este un motiv bun pentru o crima.
Ca o blonda, sau o saltea plina cu bani,
sau orice alt motiv obisnuit petru crima.
Acum, doar nu confirmi ca a fost crima, Rupert, daca nu te superi.
Poti, dar eu asa consider. Gandeste-te la problemele care s-ar fi putut rezolva.
somaj, saracie, stind la rand pentru bilete la teatru.
Trebuie sa spun, Am avut un moment absolut ingrozitor
sa dau bilete pentru acel concert, cum s-a chemat ?
- Stii tu. - "Ceva" cum o cheama?
Draga mea doamna Atwater, folosirea atenta a aratatorului
si 2 locuri in randul intai sunt ale tale pentru filmare.
Si ai avut vreo dificultate sa intri intr-un restaurant cu franghii de catifea ?
- Nu. - Un motiv foarte simplu.
O miscare de cutit, doamna,
si daca esti buna sa treci pe aici -
Oh, nu, treci peste chelner.
Multumesc, aici este masa dumneavoastra.
Rupert, esti tare.
E un receptioner la hotel in care as putea cu bucurie sa infing un cutit in el.
Oh, nu, imi pare rau. Cutitele n-ar trebui folosite intr-un hotel cu angajati.
Ele sunt in categoria "omorat incet, prin tortura",
impreuna cu pasari iubitoare, si copii mici si dansatorii.
Mosierii, binenteles, sunt alta problema. Cauti un apartament?
Suna la doamna Sash Weight
de la departamentul de neciopliti.
Ce ideea grozava!
daca-ti urmaresti scopul, pur si simplu...
- Dar ne vom omora intre noi. - O nu. O nu.
De fapt, crima este, sau ar trebui sa fie o arta.
Nimeni care nu este plin de viata,poate, dar este o arta, sigur.
Si astfel, dreptul de a comite o crima ar trebui sa fie rezervat
pentru acei cativa care intr-adevar sunt persoane superioare.
Si victimele - fiinte inferioare ale caror vieti sunt oricum neimportante.
Evident.
Nu te supara, nu tin cu extremistii
care simt ca ar fi sezon deschis pentru crime tot timpul.
Nu, personal, as prefera sa am...
"Taiat gatul o saptamana"
Sau "Ziua Strangularii."
Probabil un simptom de apropiere spre nebunie
der trebuie sa recunosc ca nu apreciez deloc glumele astea morbide.
- Umorul n-a fost cu intentie. - Nu vorbesti serios de teoriile astea, nu ?
- Ba sigur ca da. - Ma obositi amandoi.
Nu. De ce crezi asta?
Notiunea ca crima este o arta pe care numai cei superiori ar trebui s-o practice -
in sezon!
- Acum stiu ca nu esti serios. - Sunt chiar foarte serios.
Atunci pot sa intreb, cine decide daca un om este inferior,
si de aceea sa fie o victima potrivita pentru o crima ?
- Unul din drepturile celor care o comit. - Si cine ar putea fi ei?
O, eu, Phillip...
posibil Rupert.
Imi pare rau, Kenneth, ai iesit din joc.
- Domnilor, sunt serios. - Si noi suntem, domnule Kentley.
Cei cativa sunt acei oameni cu o intelectualitate si o cultura superioara
incat se ridica mai sus de conceptele morale traditionale.
Binele si raul, adevarul sau minciuna au fost inventate pentru oamenii obisnuiti,
oamenii inferiori, pentru ca are nevoie de ele.
Evident ca esti de-acord cu Nietzsche si teoriile lui despre Superman.
- Da, sunt de-acord. - La fel si Hitler.
Hitler a fost paranoic si crud.
Super oamenii lui, toti super fascistii au fost criminali fara minte.
Spanzur pe oricine pleaca.
Dar apoi, vezi tu, ii spanzur pe ei mai intai pentru ca sunt prosti.
Ii spanzur pe toti cei incompetenti si prosti. Sunt deja prea multi in lume.
Atunci spanzura-ma pe mine.Trebuie ca sunt prost, pentru ca nu stiu daca esti serios sau nu.
In orice caz, prefer sa nu mai aud nimic din ceea ce spui,
scuza-ma, dispretul, pentru oameni,
si pentru standardul unei lumi pe care o cred civilizata.
- Civilizata? - Da.
Poatea ca ceea ce se numeste "Civilizatie", este ipocrizie.
Pai, sunt sigur Rupert, din fericire, are inteligenta si imaginatia -
Te rog, Brandon, cred c-am discutat de-ajuns.
Phillip, unde ai pus acele carti pe care le-ai pus deoparte pentru domnul Kentley?
- As vrea sa le vad si eu, daca se poate. - Sunt in camera de oaspeti.
Domnule Kentley, n-ati vrea sa vedeti acum acele carti ?
Imi cer scuze, domnule.
Din nou, mi-e teama ca m-am lasat luat de val.
Oh, nu-i nimic, baiatul meu.
Cred ca este o colectie buna, prima editie, adica.
Da, mi-ar placea sa le vad. Dar pot folosi telefonul mai intai?
As vrea sa vorbesc cu sotia mea. Poate ca a vorbit ea ceva cu David.
- Binenteles, pe aici. - Oh, draga, oh, draga -
- Uh, Brandon? - Da.
Ai intins prea mult coarda cu punctul tau de vedere.
Nu planuiesti sa faci ceva cu cativa inferiori, din greseala ?
- Sunt o fiinta capricioasa. Cine stie? - Inteleg.
Cred ca este cu siguranta Scorpion.
Uh, doamna Atwater, nu v-ar placea sa vedeti si d-voastra cartile?
Oh, abia astept.
Stii ca atunci cand eram mica, obisnuiam sa citesc destul de mult.
Oh, cu totii facem lucruri stranii in copilarie.
Kenneth, de ce nu schimbi pe radio sau poate pui niste discuri cu muzica.
Muzica ambientala dureaza in timp.
Este atat de viclean, un mic deavol, nu-i asa?
Sa ne readuca impreuna cu muzica draguta.
Nu-l lasa sa te faca. Intotdeauna procedeaza in felul asta.
- Merg in cealalta camera. - Sa vezi cartile?
Nu, sa-l las pe Brandon sa ma vada.
- Iti pasa ce crede? - Stiu la ce se gandeste.
Crede ca te-am lasat pentru ca David are un cont mai mare la banca.
Atunci, de ce mergi?
Pentru ca...
Pentru ca ma simt prost sa fiue aici cu tine.
O, Janet!
Niciodata n-ai crezut ca pot fi, nu-i asa?
Sincer?
Nu.
Pai, eu sunt, si nu-mi place deloc.
Ar trebui sa cred ca ai putea avea buna cuviinta sa-ti fie si tie jena.
- De ce? - Pai...
M-ai lasat, dragule, iti aduci aminte?
Nu i-ar placea prietenului tau, Brandon, sa stie asta?
- Ce s-a-ntamplat? - Nimic. Ma gandeam.
- La ce? - La orgoliu.
Pai, sunt de asemenea jenata pentru ca...
Continua.
Pai, tu si David ati fost buni prieteni.
Acum nu mai sunteti la fel, si e vina mea.
- Sunt o fata atat de proasta. - Nu, nu esti.
Atunci probabil, aduc foarte bine cu una.
De ce ma chinui sa fiu atat de desteapta cu toata lumea in afara de David?
Nu-l iei si pe David peste picior?
Ma relaxez cu David, multumita tie.
- Mie? - Da.
Acea... Duminica cumplita la Harvard,
cand ai spus ca suntem chit,
David m-a luat la plimbare.
Barbia imi era la o distanta mica de pamant.
Pur si simplu n-am putut fi o fata vesela.
M-am relaxat si am lasat ca totul sa treaca.
The real, real me stuff.
Ai auzit expresia aia scurta? Ma aud ca spun lucruri ca astea...
Oh, unde-i David?
Stii, nu sunt foarte istet.
De ce?
Niciodata n-am realizat ca tu esti...
Brandon si muzica lui ambientala.
Esti indragostita de David, nu-i asa?
Da.
- Nu inteleg. - Ce anume?
Brandon a facut o figura cand am ajuns aici.
A dat de inteles ca am o sansa cu tine, pentru ca David a iesit din joc.
Stai. Vrei sa spui ca inainte sa ajung aici Brandon stia ca ne-am despartit?
- Stia chiar si despre tine si David. - Ce?
Kenneth, el pretindea ca nu stie absolut nimic cand i-am spus. A zis -
Ce se-ntampla aici?
Nu stiu, dar am sa aflu o data pentru totdeauna!
- Brandon? - Da?
- Pot sa vorbesc cu tine un pic? - Sigur.
De ce nu-i poate lasa pe oamenii in pace ?
Ei bine?
Ce urmaresti cu adevarat dragule ?
- Merg sa-ti aduc o cafea, daca vrei. - Sa lasam la o parte politetea!
Vreau sa stiu de ce a avut tupeul
sa-i spuna lui Kenneth ca nu mai trebuie sa-si faca griji pentru David si mine.
Nu cred ca este chiar ceea ce am spus.
Ce-ai vrut a spui si vreau sa stiu de ce.
Unele femei sunt chiar foarte dragute atunci cand se supara, Janet.
Din pacate, tu nu esti.
- Termina, Brandon. - Pai, cavalerismul poarta uneori un cap urat!
- Nu cred ca vine David. - Asteapta si-ai sa vezi.
Nu trebuie.Niciodata nu intarzie atat de mult. Niciodata nu intarzie deloc.
Iar daca ar fi aparut ceva, ar fi sunat !
Cred ca special ai aranjat asta, pentru ca el sa nu vina.
Ce inteligent sunt.
Ar fi trebuit sa stiu ca nu puteai sa dai doar asa o petrecere pentru domnul Kentley.
Trebuie sa aduci ceva pentru a fi placut
la umorul tau sarcastic.
Sper ca te-ai distrat suficient, Brandon. Eu nu.
Este chiar nesuferit.
Nu ar fi trebuit sa-l lasi sa te supere.
Ceva nu merge bine, Brandon?
Nu, Janet are talentul de a fi plictisitoare uneori.
In orice caz, presupun ca mai bine as...
Uh, ce-ai vrut sa spui cu "ceva nu merge bine" ?
Tu intotdeauna iti planuiesti petrecerile atat de bine, incat ar fi ciudat ca ceva sa mearga rau.
Se pare ca-i este dor de David.
De fapt, si mie incepe sa-mi fie dor de el.
Oare nu la toti?
- 2 portii de desert, domnule Cadell? - Una pentru tine si una pentru mine, draga mea.
Se pare ca ceilalti nu au dispozitia necesara pentru inghetata.
Nu, dar, ar putea toti sa o faca cu putin calm
Pare o petrecere speciala, nici nu ma surprinde.
- De ce? - As fi putut sa prezic asta de dimineata.
Amandoi cred ca s-au trezit cu fundu-l in sus.
Am fost demna toata ziua !
Domnul Brandon spune ca intotdeauna este pe pozitie, atunci cand da o petrecere.
Prima oara cand vad.
De obicei ma lasa sa pregatesc totul asa cum vreau eu.
Dar, uita-te la asta, friptura abia a fost atinsa.
- Ce a fost atat de diferit astazi? - Ce n-a fost?
Domnul Brandon era foarte grabit sa ma puna sa sterg si sa pregatesc masa.
Si, o, arata asa de bine !
Dar cand am plecat la cumparaturi,
mi-a spus brusc sa-mi iau liber toata dupa-amiaza.
Toata dupa-amiaza, asta dupa graba aia de dimineata.
- A spus de ce? - Nu, doar un moft cred.
Dar atunci cand m-am intors, el si domnul Phillip i-am auzit palavragind si erau agitati.
Oh. Despre ce?
Acum, domnule Cadell, chiar daca as fi stiut, crezi ca as spune?
- Pai, sper. - Nu eu. Sunt ca o stana de piatra.
Uita-te cata dezordine! Asta face munca dubla.
Dupa ce am curatat asta,
A trebuit sa sterg toate cartile acealea de pe masa din camera de oaspeti,
sa le aduc aici, sa le pun din nou in cufar,
acolo unde au fost de prima data.
- De ce servesti aici, chiar? - N-a fost ideea mea.
Aveam totul pregatit in camera de oaspeti si era foarte frumos.
dar chestia asta, nu are deloc gust...
Inca are obiceiul sa revina la masa ei si cat este de incomod sa servesti de aici ?
E mult mai confortabil, sa stii.
Pentru ca in felul acesta, oamenii nu trebuie sa mearga tot drumul pana in camera de oaspeti
sa serveasca mancare si sa se intoarca aici sa manance.
Mi se pare au mers acolo acum pentru desert si cafea.
Doamna Wilson, va rog serviti oaspetii. Nu le mai da-ti sfaturi.
Ne-am trezit pe partea nepotrivita a patului, nu-i asa ?
- Sunt intr-o pozitie jenanta. - Ce vrei sa spui?
Vad ca sunt singurul care se simte bine cu adevarat.
Tu si domnul Atwater.
Ce se-ntampla, Phillip?
Vrei sa stingi lumina?
- Imi pare rau. - Nu-mi place sa-mi bata lumina in ochi.
Stii, Phillip,
Devin suspicios cand oamenii nu-mi raspund la intrebari si putin curios.
- M-ai intrebat ceva? - Da, Phillip, te-am intrebat.
Pai, care era?
Te-am intrebat ce se-ntampla aici.
- O petrecere. - Da, dar mai degraba o petrecere speciala.
Despre ce-i vorba, Phillip?
Despre ce-i vorba? Inceteaza sa mai joci "Crima si Pedeapsa", Rupert.
Daca stii ceva spune o data! Altfel -
Acum, Acum, calmeaza-te, calmeaza-te.
- Nu te opri. - Vreau sa beau ceva.
Asteapta, iti aduc eu. Canta in continuare. Ce anume vrei, Scotch?
Nu, coniac.
Esti foarte indragostit de acea melodie, nu?
Stii Phillip, as vrea sa-ti spun direct ceea ce vreau sa stiu.
Din pacate, nu stiu nimic.
Doar presupun.
- Am spus - - Te-am auzit.
- E bun asta? - Multumesc.
- Folosesti asta? - Cateodata.
Am crezut ca numai incepatorii folosesc.
- Trebuie sa spun - - Stai, Rupert, te intreb eu.
Ce suspectezi?
O, am uitat. Unde este David, Phillip?
Nu stiu. De ce?
- Brandon stie. - Chiar?
- Eu nu stiu nimic.
- O, haide. - Nu stiu. De ce nu-l intrebi pe Brandon?
L-am intrebat,
dar este prea ocupat sa manevreze alte doua puncte din triunghi.
Pentru ce, Phillip?
Ce incearca Brandon sa faca cu Janet si Kenneth?
- De ce razi? - Nimic.
Ce este? Ce, am luat-o pe aratura?
Nu se intampla absolut nimic, Rupert.
Esti,...
mai mult decat de obicei alergic la adevar in seara asta, Phillip.
Asta-i a 2 oara cand n-ai spus-o.
Multumesc. Cand a fost prima oara?
Cand ai spus ca niciodata n-ai sugrumat o gaina.
Esti zapacit.
Brandon a inventat-o de dragul unei glume nu prea bune.
Nu, nu-i asa. Nu, nu-i asa, Phillip.
Si daca iti aduci aminte bine, vei realiza ca stiu ca nu-i asa.
Acum un an, am fost la ferma.Iti aduci aminte ?
Intr-o dimineata am vazut cum iti faceai treaba.
Te pricepi chiar foarte bine la sucit gatul gainilor, imi amintesc.
Pai, Eu... am vrut sa spun ca povestea lui Brandon nu a fost adevarata.
- N-am vrut sa spun ca n-am omorat gaini. - Asta a spus el.
Pai, n-am crezut ca este un subiect de conversatie prea bun, in timp ce mancam.
- Ai fi putut sa spui asta. - Bine, n-am spus.
Nu mancam acum, Phillip. De ce m-ai mintit?
- Pentru ca nu-mi place sa vorbesc despre asta - - Despre ce anume? Strangulare -
- Nu pot canta cu chestia aia! - Vreau sa le ai tu.
- Este extrem de generos din partea ta Brandon. Nu cred -
Va rog, stiu ca apreciati prima editie mai mult ca mine, domnule Kentley.
- Este foarte dragut din partea ta Brandon. - Ce s-a-ntamplat?
- Trebuie sa veniti la cina... - Acu ce s-a-ntamplat, Phillip?
Nu vrei ca domnul Kentley sa aiba cartile alea?
- Nu. Nu ma intereseaza daca le are, Doar - - Ce? Ce?
Cred ca-i cam lipsit de tact sa le lege, atata tot.
David n-a avut niciodata probleme pe care sa nu le poata rezolva
Stiu, dar nu pot sa-nteleg asta.
Orice l-ar fi retinut inainte, ne telefona mai intai. Nu-i asa, Janet?
O da. Intotdeauna cand venea dupa mine era foarte punctual.
Si s-ar putea.
Ar fi trebuit sa ma cunosti zilele astea. Sunt o femeie noua, punctuala ca un ceas.
Este foarte putin feminin draga.
Poate, dar prefer manierele decat feminitatea.
O Henry, vorbesti exact ca Daddy.
Imi amintesc odata, cand David era inca acasa...
Ia-o mai usor, Phillip.
- Rupert banuieste ceva. - Ba nu. Acum, let up.
- Trebuie sa beau Brandon. - Destul.
Ia-ti mana de pe bratul meu!
Niciodata sa nu-mi mai spui ce sa fac si ce sa nu fac.
- Nu-mi place Brandon, si nu voi - - Vorbeste mai incet.
Eu, sper ca nu te-am suparat Phillip.
Nu, mai mult si-a amestecat bauturile.
- Mai degraba pari tu insuti suparat. - Chiar?
Da, este ceva care va supara pe amandoi, probabil o intelegere.
- Ceva care - - Scuzati-ma, domnule.
Este o doamna care il cauta pe domnul Kentley sau doamna Atwater.
- Trebuie sa fie Alice. Vorbesc eu cu ea, Henry. - Bine.
Tot inanite si la stanga, draga.
- Multumesc. - Primul dormitor.
Domnule Kentley, crezi ca David ar putea fi acasa?
Nu stiu. Sper.
urasc sa arunc un gunoi,
dar daca David era acasa,cred ca ar fi sunat-o in schimb pe doamna Kentley.
- Tu ce spui, Brandon? - Nu stiu.
Acel David pe care il stiam era politicos si punctual de asemenea.
Nu s-a schimbat.
Binenteles, dar daca nu este acasa, unde-ar putea fi?
Nu ma intreba pe mine. Nu stiu.
Ar putea fi intr-o groaza de locuri.
- Cum ar fi? - La club, sau la petrecerea lui Bradley.
- Poate s-a dus la Janet. - De ce?
Poate a decis s-o i-a de-acasa, totusi.
Am telefonat acasa dupa ce-am vorbit cu domnul Kentley.
- Nu era acolo? - Nu. Am lasat un mesaj in caz de ceva.
Am putea avea mai multe sanse sa aflam unde este acum
daca am sti unde a fost in dupa-amiaza asta. Ce crezi, Brandon?
N-am nici cea mai vaga idee unde a fost dupa-amiaza.
Nu crezi ca ne-ar fi de ajutor daca am sti unde a fost ?
Presupun ca da.
Stiu ca s-a dus dupa-amiaza la club sa joace tenis.
- Stiu ca a ajuns acolo. - De ce?
Cineva a sunat de acolo si a lasat mesajul ca ne vom intalni cu David aici.
- Stii cine anume a lasat mesajul? - Nu.
Evident, David s-a dus la cineva la club si si-a schimbat planurile.
N-ai fost acolo din greseala,nu Kenneth?
Nu. Imi doresc sa fi fost.
Presupun ca tu si Brandon n-ati fost,nu Phillip?
Nu.
Cu greu ne ocupam de organizarea petrecerii. .
O, trebuiau sa fie multe de facut in dupa-amiaza asta, nu?
- Stii. - Da, inteleg.
N-ai vorbit cu David deloc azi ?
Nu. De ce intrebi?
Am crezut ca poate a sunat si a spus ca intarzie, sau ceva.
Nu, n-a sunat.
Nici Phillip si nici eu n-am mai vorbit cu David de cand l-am invitat la petrecere.
- Ciudat. - Ce vrei sa spui?
Mi s-a parut ca-l aud pe David ca vorbea cu Phillip ieri dimineata.
Da, asa e. Am uitat.
O, despre ce ati discutat? A telefonat in legatura cu petrecerea?
Da, vroia sa fie sigur de ora. Asta a fost tot.
Tine, te ajut eu cu asta.
Oh, multumesc, domnule Cadell.
E in regula, doamna Wilson.
Poti pune cartile inapoi cand veniti sa faceti curatenie maine.
N-aveam de gand sa vin maine.
Ma tem ca va trebui. Doar lasa cartile asa acum.
Pai, bine.
Henry, Alice n-a auzit nici un cuvant de la David. Este ingrijorata.
- Mai bine as vorbi cu ea. - A inchis.
A inceput sa planga atat de tare. O, Henry, sunt ingrijorata.
Ce-a spus?
A dat telefon in mai multe locuri in care ar fi putut fi. Nu o data, ci de mai multe ori.
Si acum, Henry, crede ca ar fi putut avea un accident.
- Vrea ca tu sa suni la politie. - Politie?
Oh, nu, Anita, Nu cred ca este necesar.
David nu mai este un copil.
Sunt aproape sigura ca e bine. Eu -
Brandon, cred c-ar trebui sa plec acasa. Sotia mea are nevoie de mine.
- Asta nu-i sta in fire lui David. El - - Nu, binenteles, Inteleg.
- Pot merge cu dumneavostra, domnule Kentley? - Multumesc, Janet.
- Iti aduc lucrurile. - Multumesc.
- O, domnule Kentley, cartile dumneavoastra. - O! O, da.
Nu pot sa va spun ce rau imi pare.
Ma sunati imediat ce aveti vesti de la David?
Sunt sgur ca dragul baiat,se va intoarce.
- Janet? - Da?
Nu este momentul, dar ma bucur ca am purtat aceasta discutie.
Si eu, si David ar fi desigur.
Bine.
- Pai - - Kenneth, de ce nu mergi cu noi?
- Oh, Nu stiu - - Te rog.
- Multumesc. - E a ta, Janet?
Da, doar o car cu mine. Oh, multumesc.
- Imi iau palaria. - Oh, mergi cu Janet?
- Da, vom merge impreuna. - Ce-am prezis?
Noapte buna, domnule Kentley. Sper ca domnul Kentley sa se simta mai bine in curand.
Multumesc.
Ai sa ma suni in momentul ce afli ceva de David?
Sigur. Spune-i noaptea buna lui Phillip pentru noi.
Doamna Atwater, va multumesc atat de mult c-ati venit.
Eu va multumesc pentru ca m-ati lasat sa vin.
Imi pare rau ca trebuie sa plecam. Pa.
Noapte buna.
- O, asta nu-i a ta.
Imi pare rau ca a trebuit sa stricam petrecerea.
N-aveti cum s-o stricati, domnule Kentley.
Vreau sa spun ca plecam asa devreme.
Noapte buna. Fii atenta la scarile alea, Anita.
- Multumesc, Mrs Wilson. - Noapte buna, domnule Cadell.
- Oh, si tu pleci? - Da, trebuie. Noapte buna.
Noapte buna.
Pot sa va ajut cu cartile acelea, domnule Kentley?
Va multumesc pentru aceasta seara minunata. Noapte buna.A fost fermecator.
Oh, Phillip, aceasta petrecere merita sa intre in istorie.
Ei, haide, s-a terminat, si n-ar fi putut merge mai bine de-atat.
Ba da, fara Rupert.
Dar a fost stralucitor. M-a ajutat sa spun tot ce-am vrut sa le zic idiotilor aia.
El a dat petrecerea pe care am prezis-o.
Ce anume ?
Prying, snooping, or just plain pumping?
Stii ce preocupat era atunci cand m-a luat la intrebari?
- Despre ce? - Oh, ce mai conteaza.
You were busy in there arranging that other little touch of yours.
- What touch? - Legatul cartilor in felul alay.
Oh, am crezut ca este minunat. Nu ti-a placut?
Nu, Brandon, nu mi-a placut deloc.
Distrugi totul cu ultimele tale retusuri.
Taci. Doamna Wilson este inca aici.
- Vrei sa te imbeti, nu? - Sunt beat.
Si la fel de copil prostut asa cum ai fost cand m-ai facut mincinos.
- N-ai nici un drept sa spui povestea aia. - De ce-ai mintit, chiar?
A trebuit.
Ai fost vreodata nelinistit macar un minut
ca sa intelegi cum se simte cineva ?
Nu sunt sentimental, daca asta vrei sa spui.
Nu asta am vrut sa zic, dar nu mai conteaza.
Nimic nu mai conteaza, exceptand faptul ca domnului Brandon i-a placut petrecerea.
Domnul Brandon a dat petrecerea.
Domnul Brandon a avut o seara minunata.
Ei bine, eu am avut o seara proasta.
Continua sa bei si vei avea si o dimineata proasta.
Macar daca as avea o mahmureala, ar fi toata a mea.
S-Stii Phillip, m-am gandit.
Meritam o vacanta adevarata dupa ce se termina tot.
Unde vrei sa mergi?
Binenteles, ar trebui sa ne intoarcem aici pentru cateva zile, mai intai.
Altfel, ar parea -
M-am rugat sa ma trezesc si sa constat ca n-am facut nimic inca.
Dar ce?
Sunt speriat de moarte, Brandon. Cred ca o sa fim prinsi.
Oh, nu-i nici o sansa. Pai, a fost, dar nu mai este.
De ce, sa
Uh. Dumneavoastra sunteti, doamna Wilson?
Da. Am nevoie de-o cheie ca sa pot intra sa fac curatenie maine dimineata.
Daca inca mai vreti sa pleci la ferma in seara asta.
- Oh, da plecam. - Oh, asta-i bine.
Nu aratati bine nici unul din voi. Oh, multumesc.
Binenteles, m-as descurcat bine cu restul,
dar vreau ca amandoi sa va intoarceti.
- Asa vom face. - Pai, am plecat. Simtiti-va bine.
Nu uita sa-mi scrii.
And mind your P's and Q's.
Pe cine suni?
Doar la garaj.
Alo? Aici este domnul Brandon Shaw. Vreti sa-mi trimite-ti o masina, va rog?
Da, imediat.Multumesc.
Ar fi bine sa tragem in jos perdeaua.
Cine-i acolo?
- Brandon, ce-a fost asta? - Probabil paznicul. Raspunde-i.
Nu avea timp sa ajunga aici asa repede.
Atunci probabil doamna Wilson a uitat ceva. Raspunde-i.
Brandon... Brandon, nu ne putem preface ca nu suntem acasa?
Cu luminile astea aprinse? Raspunde, Phillip.
Cine e?
- Brandon. Brandon, este Rupert. - Ce?
Vrea sa vina sus. A spus ca si-a uitat tigarile aici.
- Pai, lasa-l sa vina. - Stii ca minte! S-a prins.
- Taci si intoarce-te la telefon. - Nu vreau.
- Du-te la telefon. - Brandon, nu pot.
- Trebuia. - Nu! Stie -
Taci!
Rupert? Vino sus.
Nu, uh, binenteles ca nu.
Este doar un pic obosit.
Nu, dar il vom gasi imediat.
Bine.
Phillip... Phillip, asculta-ma.
Rupert este in drum spre noi acum, trebuie sa-ti revii.
Phillip, m-ai auzit?
Haide, mai ia-ti o bautura daca vrei,
dar revino-ti si tine-ti gura inchisa.
Voi termina in 5 minute.
Nu stiu cat de mult, sau daca, Rupert stie ceva,
dar iti promit ca va pleca de aici in 5 minute, intr-un fel sau altul.
Phillip, pentru aceste 5 minute, trebuie sa-ti revii.
- Brandon, Brandon - - Asculta.
N-am de gand sa fiu prins din cauza ta, sau al atlcuiva.
Nimeni nu-mi va mai sta in cale acum.
Brandon, nu-i incarcat, nu-i asa ?
- Imi pare rau ca te bat la cap, Brandon. - Nu-i nimic.Intra.
Stiam ca veti pleca in noaptea asta. Nu vroiam sa plec fara tabachiera meu.
- Buna, Phillip. - Salut.
N-am vrut sa te nelinistesc mai inainte.
Nu l-ai nelinistit. Ma tem ca Phillip este un pic nesociabil in seara asta.
- Oh? Ma gandeam ca poate - - Ai vreo idee unde ai lasat cutia?
Nu. Nu, deloc.
Destul de ciudat pentru mine c-am uitat-o, nu?
Presupun ca un psiholog ar spune ca de fapt n-am uitat-o deloc.
Incontient am lasat-o pentru ca am vrut sa ma intorc.
Dar, uh...
- De ce as vrea sa ma intorc? - Da, de ce?
De placeara companiei noastre sau a inca unui pahar.
E o idee buna. Pot sa iau una pentru drum?
Binenteles. Un shut?
Nu, prefer un pahar intreg, daca nu te superi.
Nu, deloc. Phillip, vrei sa-i pregatesti lui Rupert ceva de baut?
Sa ma gandesc, ultima oara imi amintesc ca aveam tabachiera
cand eram acolo.
Trebuia sa deschid cufarul pentru doamna Wilson, cand ai aparut tu.
Si apoi ce?
Cred ca am, -
Ma intreb unde este.
Oh, uite, aici era, exact unde am lasat-o.
Domnilor, imi cer scuze. Imi pare foarte rau.
Eu, -
Ei bine, pot sa beau acea bautura totusi ?
Binenteles.
- Chiar nu te superi? - Nu. De ce ne-am supara?
- Pai, ati putea fi - - Ce?
- Obosit. Esti sigur ca e in ordine? - A spus c-o poti avea!
- Multumesc. - Nu te supara Phillip.
- Mi-e teama ca a baut prea mult. - Pai, de ce nu? De ce nu?
Pana la urma, a fost o petrecere.
Pai, este foarte placut sa stai aici cu o bautura buna si o companie draguta.
Ma bucur.
- Va rog, nu vreau sa va stau in cale. - La ce anume?
- Stiu ca aveti multe de facut. - Ce vrei sa spui?
Sa impachetati, in ultima clipa cate ceva.
Mergi in seara asta in Connecticut, nu-i asa?
- Da, dar suntem pregatiti deja. - Oh, inteleg. Deja.
Cu exceptia unui singur invitat, de care ati uitat sa va debarasati.
Ei bine, plec imediat ce...
imi termin bautura.
Nu este nevoie sa te grabesti, Rupert.
Multumesc. As, uh... as vrea sa mai stau un pic.
Poate chiar daca nu nu sunteti langa mine.
Intotdeauna urasc sa plec de la o petrecere,
mai ales cand seara a fost neobisnuit de stimulanta.
sau stranie, ca aceasta seara.
Ce vrei sa spui cu, 'stranie'?
Am spus 'stranie,' Brandon?
Tu intotdeauna alegi cuvinte care au alt inteles.
Nu stiu exact ce-am vrut sa zic,
decat doar daca nu m-am gandit la David.
- Ce era straniu la David? - Nu mai apare.
Nu credeti ca a patit intr-adevar ceva, nu-i asa ?
- Ce ar fi putut pati? - Poate ca a fost retinut cu ceva.
- La ziua mare? - Asa e, am uitat.
Da, cred ca era ziua mare atunci cand s-a intamplat.
Cand, uh... ce s-a-ntamplat?
Pai orice ar fi fost, i s-a intamplat lui David.
Nimic, probabil.
Totusi... unde este?
- Care e parerea ta? - A mea?
M-am gandit la Janet pentru un moment.
- Oh? Nu stiam ca si ea are una. - Ba da, stii.
N-am putut sa nu aud ce-a spus Janet.
Crede ca l-ai rapit pe David, sau ai facut ceva care sa-l impiedice sa vina.
Nu ma intereseaza palavrageala lui Janet, dar tu intotdeauna m-ai interesat, Rupert.
Crezi ca l-am, uh... 'rapit' pe David?
Este un fel de nebunie cu care ai atras atentia la tine in scoala
cu experimentele, emotiile purenice, pericolul.
Dar este un pic cam dificil sa le am acum, nu crezi ?
- Ah, gasesti tu o cale. - Cum?
Vreau as zic, sa presupunem ca tu ai fi eu.
Cum l-ai inlatura pe David din drum?
Esti mult mai priceput ca mine la lucruri din astea.
Ce-ai face daca tu ai fi eu?
Pai... daca as vrea sa scap de David,
L-as invita la un pahar intr-un club sau intr-un bar linistit.
sau mai bine, l-as invita aici.
- In felul asta nimeni nu ne va vedea impreuna. - Asta-i bine. Si fara martori nu?
- Da, asa e. - Apoi ce?
Pai...
Pai, sa ma gandesc.
La momentul potrivit, David ar fi aparut.
As iesi incet din camera, in salon.
L-as imbratisa, i-as spune "ce bine imi pare ca te vad" ca arata foarte bine,
si, uh... i-as lua palaria.
Apoi l-as aduce aici,
as palavragi un pic ca sa-l linistesc,
probabil i-as oferi ceva de baut,
- si apoi el ar fi stat jos. - Da ?
As face ca totul sa fie foarte placut, daca intelegi?
Phillip probabil trebuia sa cante la pian.
Acum, asa cum imi amintesc, David era destul de puternic.
Trebuia sa fie facut knoked out.
Asa ca m-as muta incet in spatele unui scaun si l-as lovi cu ceva in cap.
Apoi ar fi cazut pe jos.
Si apoi unde l-ai fi pus?
Pai...
Pai, sa ma gandesc.
Pai, cred ca l-as ruga pe Phillip sa ma ajute sa-l scot din camera,
l-as cara pe scari, si apoi l-am fi pus in masina.
- Ai fi fost vazut. - Ce?
Pai, ai spus-o chiar tu, ca daca se intampla ceva,
s-ar fi intamplat in ziua mare.
Oh, este adevarat. Am uitat.
Ar fi trebuit sa gasesc un loc unde sa ascund in intuneric corpul.
Da, asa e, dar unde, Rupert?
Da.
Da, unde?
- Pisica si soarecele! Pisica si soarecele! - Phillip!
- Cine e pisica si cine e soarecele? - E de-ajuns cu asta.
- Vezi-ti de treaba ta. - E de-ajuns, Phillip!
Ti-am mai spus inainte, vezi-ti de treaba ta!
Chiar nu-i treaba mea. N-am eu grija de el.
Cu el in aceste conditii, cred
nu vad motivul pentru care sa mai ramai, Rupert.
Asta doar daca...
nu te-ai intors sa gasesti si altceva decat tigarile tale.
Vrei sa spui, de exemplu, ca vreau sa aflu daca intr-adevar te-i descotorosit de David?
- Da, asta vreau sa zic. - Oh, esti la fel de romatic ca Janet.
Nu m-am gandit nici un moment ca l-ai rapit pe David.
Intr-adevar Janet este cea care mi-a bagat asta in cap, dar nici o data n-as fi mentionat asta,
daca n-af fi vazut ca ascunzi ceva in buzunar pe care il acoperi cu grija.
- Ce ? - Este o arma, nu?
Aceast teatru al tau il suspectez, mai mult decat orice altceva.
Si ca sa spun adevarul, ma sperie putin acest lucru.
Imi pare atat de rau, Rupert. nu te acuz, dar... uite, tine.
Poti sa te relaxezi. A trebuit sa-l iau cu mine in afara tarii.
Au avut loc cateva spargeri, iar mama e putzin nelinistita.
- Uh, ai terminat, Phillip? - Bine.
Ai auzit ce-a spus Rupert despre pistol?
A crezut...
Este ciudat cum unu poate sa transforme ganduri simple in fantezii salbatice
- Toti facem, nu-i asa, Phillip? - Da.
Mai ales dupa cateva bauturi. Cum e a ta, Rupert?
Cred c-o iau razna.
Phillip, te-ai simti mult mai bine daca ai iesi un pic la aer.
Nu cred ca e mult trafic, si toti ne vom simti bine.
Este o noaptea frumoasa si o sa conduceti pe vreme buna.
Aproape ca mi-as dori sa plec cu voi. Ar fi foarte interesant.
Sa conduci noaptea intotdeauna este,
dar sa merg cu tine si Phillip acum...
as avea un nou element de... suspans.
Ai avut dreptate, Phillip.
Cartile intr-adevar au fost legate frumos.
- O are. O are! - Phillip.
Stie. Stie. Stie.
- Bine, usor. Am eu grija de asta. - Ba nu.
In curand am sa te omor si pe tine si pe el - Acus.
Asta ai vrut, ca altcineva sa stie, nu ?
Altcineva care sa vada cat de inteligent esti, exact ca in timpul scolii.
Ti-am spus ca o sa afle, dar tu nu, trebuia sa-l aduci aici.
- Si acum am terminat-o! - Taci!
Tu ma faci s-o fac va urasc pe amandoi.Am fost -
- Betiv prost. Imi pare rau, Rupert. - Nu-i nimic.
Nu-i nimic.Daca vroia intr-adevar sa ma omoare, n-ar fi ratat, mai ales de la distanta asta.
Binenteles ca n-ar fi vrut sa te omoare.
Nu stia ce face, nici ceea ce spunea.
N-am vrut ca nimenis a stie asta dar a devenit un alcolic, Rupert -
Brandon, vrei sa treci acolo, te rog?
Phillip este beat, Rupert.
Doar nu iei ideile alea in serios, nu-i asa?
Brandon. Brandon. Sunt obosit.
Si intr-un fel sunt si speriat, de asemenea.
- Dar nu vreau sa ma mai obosesc. - Ce vrei sa faci?
Nu vreau, dar am sa ma uit inauntrul cufarului.
- Esti nebun? - Sper.
- Sper din toata inima sa fiu nebun. - Asta n-are nici o legatura cu tine.
- Am inteles. - Nu.
- Trebuie sa ma uit in cufarul ala. - Bine!
Mergi si uita-te.
Sper sa-ti placa ce vezi.
Oh, nu. Nu!
- N-am crezut ca poate fi adevarat.
- Rupert, te rog - - Ce ma rogi?
Asculta-ma. Lasa-ma sa-ti explic.
Explici? Crezi ca poti explica asta?
- Da, tie, pentru ca tu ai intelege. - Inteleg?
Rupert, iti aduci aminte de discutia de mai devreme cu domnul Kentley?
M-ai tii minte c-am spus ca, 'viata unor' fiinte inferioare nu este importanta?
M-ai tii minte ce-am spus, intotdeauna am spus, si tu si eu,
ca conceptele morale despre bine si rau, adevar sau minciuna,
nu tin la oamenii superiori.
- Iti amintesti, Rupert? - Da, imi amintesc.
Asta-i tot ce-am facut. Asta-i tot Phillip si eu am facut-o.
Noi 2 am trait ceea ce am discutat.
Stiam c-ai sa-ntelegi, pentru ca, vezi, trebuie.
Brandon -
Brandon, pana in acest moment,
lumea asta si cu oamenii din ea
intotdeauna au fost in umbra si de neintels pentr mine.
I've tried to clear my way with logic
si cu o inteligenta superioara.
Iar tu-mi arunci inapoi direct in fata, cuvintele mele Brandon.
Ai avut dreptate, de asemenea. If nothing else, a man should stand by his words.
Dar ai dat cuvintelor mele o semnificatie la care nici macar n-am visat!
Si ai incercat sa le rasucesti
intr-o scuza rece si logica, pentru crima ta odioasa!
Ei bine, niciodata n-au fost alea, Brandon,
nu le poti face asa.
Trebuia sa fie ceva in tine inca de la inceput.
care te-a lasat sa faci asta,
dar intotdeauna a fost ceva inauntrul meu
care niciodata nu m-a lasat s-o fac,
- Si niciodata nu ma va lasa sa fiu o parte din ea. Cum adica?
Vreau sa spun ca in noaptea asta m-ai facut sa-mi fie rusine de orice concept pe care l-am avut
despre fiintele inferioare sau superioare.
Dar iti multumesc pentru aceasta rusine,
pentru ca acum stiu ca amndoi suntem fiinte separate, Brandon,
cu drepul de a trai si munci si gandi individual,
dar cu o obligatie fata de societatea in care traim.
Cu ce drept ai curajul sa spui
ca faci partea dintre cei putini superiori?
Cu ce drept indraznesti sa decizi
ca acel baiat de acolo a fost inferior si de aceea a trebuit sa fie omorat ?
crezi ca erai Dumnezeu, Brandon?
Asta ai gandit atunci cand i-ai luat viata?
Asta ai crezut atunci cand ai servit mancare de pe urma lui?
Nu stiu ce-ai gandit, dar stiu ce-ai facut.
Ati ucis!
Ati stragulat un baiat, un om
care ar fi putut sa traiasca si sa iubeasca, asa cum voi n-ati putea niciodata.
- Si nici n-o s-o mai faceti. - Ce vrei sa faci?
Nu este cum vreau eu Brandon.Va fi cum vrea societatea. Nu stiu ce va fi. Pot ghici.
Si pot ajuta. Ai sa mori Brandon, amandoi !
Veti muri.
A fost o arma? Da, a fost un foc de arma.
Trebuie sa fi fost de pe cealalta strada. Se lupta cineva ?
Credem ca a venit de acolo. Nu, a fost din spate, de acolo.
Ati auzit focul de arma ? Da, a fost tras de acolo de sus.
Au fost focuri de arma !
Da, au venit de acolo. Ce este acolo sus ?
Trebuie sa fie un jaf. Cineva trebuie sa mearga acolo sus.
Cred ca acel cineva ar face mai bine sa cheme politia.
A auzit careva dintre voi un foc de arma?
Cineva ar fi bine sa cheme politia. Pot folosi telefonul?
Nu merg sus sa ma uit Ar putea fi un nebun acolo sus.
Uite ca vine un echipaj de politie.
Vin.
subtitrare realizata de BebeF